UHTI, UHTI, UHKESTI...
SAJAJALGNE
K. KANGRU SÕNAD Ü. VINTERI MUUSIKA
Sajajalgsel oli kavas ükskord külla minna. Juba kambri ukse avas, kuid jäi seisma sinna.
Vaatas - vihmasadu algab, nägu läks tal mossi: ole hea ja tõmba jalga sadakond kalossi!
Naine nurgast jalanõusid talle kätte tassis. Mehel juuksed püsti tõusid, nõnda seal ta rassis.
Üks ja teine, kolmas, neljas, ikka läks tal segi. Juba nahk tal aurab seljas, küll ta tööd seal tegi.
Neljakümne viies, luges, neljakümne kuues. Naine sängi alla puges, järjest uusi tuues.
Seitsmekümnendat ta jalga tõmbama just hakkas, äkki kas nüüd kius ei alga - vihmasadu lakkas.
Ühekaupa loopis nurka vaene mees kalossid. Vaatas kaua maja uksel, murelik ja mossis.
VIISK, PÕIS JA ÕLEKÕRS
EESTI RAHVAVIIS A. PIIRIKIVI SÕNAD
Uhti-uhti uhkesti, viisk läks Tartust Viljandi,
kaasas põis ja õlekõrs, õlekõrs kui sääseõrs.
Uhti-uhti uhkesti, viisk läks Tartust Viljandi,
kaasas põis ja õlekõrs, õlekõrs kui sääseõrs.
Jäid nad kinni Jõesuus, häda tundmata ja uus:
ei saa üle Emajõest, hüva nõu nüüd kallis tõest.
Jäid nad kinni Jõesuus, häda tundmata ja uus:
ei saa üle Emajõest, hüva nõu nüüd kallis tõest.
Viisk siis ütles targasti oma seltsilistele:
"Otsas häda, otsas vaev, põis on meil kui loodud laev.
Kõrs on mastiks kõlbulik, mina olen laevnik."
Põis aga vastas põrinal, väga kõlav kõri tal:
"Viisu nõu on imelik, laev ju olgu laberik.
Vaatke, kui ma veeren vees, kohe olete ju sees!"
Kõrs siis heitis pikali - sillakene valmis nii.
Viisk siis hüüdis: "Sild on hea! Mina sammun üle pea."
Astus sammu, astus kaks, sillakene katki praks!
Põnnadi, põnnadi hüppas põis, naeris, mis ta naerda võis.
Tõmbas ennast õhku täis ja karplauhti lõhki käis!
FILMI LÕPP